Dette rommet kunne tilhørt enhver liten gutt.
Men det tilhører tilfeldigvis en gutt som heter Kristoffer Robin.
Som de fleste små gutter har Kristoffer Robin tøydyr å leke med.
Og de lever sammen i en fantastisk fantasiverden.
Men hans beste venn er en bjørn som heter Ole Brumm.
Eller bare Brumm.
Nå hadde Brumm noen veldig uvanlige eventyr.
Og alle skjedde nettopp her i Hundremeterskogen.
dypt inne i Hundremeterskogen
der Kristoffer Robin leker
finner du det fortryllede nabolaget
fra Kristoffers barndomsdager
et esel ved navn Tussi er hans venn
og Kengu og Kengubarnet
der er Sprett og Nasse Nøff
og der er Ugla
men mest av alt, Ole Brumm
Ole Brumm, Ole Brumm
rund liten fyr stappet med vatt
han er Ole Brumm Ole Brumm
morsom, fin og søt gammel bjørn
Ole Brumm, Ole Brumm
rund liten fyr stappet med vatt
han er Ole Brumm Ole Brumm
morsom, fin og søt gammel bjørn
Ole Brumm bodde i denne fortryllede skogen.
Under navnet Sanders.
Det betyr at han hadde navnet over døra i gullbokstaver.
Og han bodde under det.
Da Brumm hørte sin Brummeklokke...
... visste han at det var på tide med noe.
Men han var en bjørn med en liten hjerne, så når han tenkte,-
- tenkte han på den mest tankefulle måten han kunne tenke seg.
Jeg har ikke tenkt på noe. Har du?
Nei, ikke jeg heller.
Tenk, tenk, tenk.
Å ja. Det er på tide med stuttøvelsene mine.
opp, ned, opp
når jeg opp, ned, tar i bakken
føler jeg for
opp, ned, ta i bakken føler for
for mat
jeg er stutt, rund, og jeg har gjort et funn
kilomessig
forbedrer jeg appetitten
når jeg trimmer
Å huff og uff.
Det er bedre. Takk skal du ha.
Hvor var jeg?
Å ja. Det rumler i tumler'n.
På tide med noe søtt.
jeg er kort, rund og stolt i grunn
og med all min viten
jeg opp, ned, opp, ned til min appetitts bedrevitende
mens jeg opp, ned, tar i bakken
tenker jeg på mat
som honning, melk og sjokolade
med en kraftig, glad appetitt
jeg er en kraftig, glad Brumm
- med en kraftig, glad appetitt - han er en kraftig, glad Brumm
Huff da! Tomt igjen.
Bare de klisne delene igjen.
Den summelyden betyr noe.
Og den eneste grunnen til å lage en summelyd som jeg vet,-
- er fordi man er en...
En bie!
Og den eneste grunnen til å være bie-
- er å lage honning.
Og den eneste grunnen til å lage honning, er så jeg kan spise den.
Og så klatret Ole Brumm opp i honningtreet.
Han klatret, og han klatret, og han klatret.
Og mens han klatret, nynnet han på en liten sang.
Og jeg kaller den rumle i magen-sangen.
Ja, og den gikk slik:
jeg er så rumlete i magen
tid for en tidlig lunsj
jeg ville ikke klatret i dette treet
hvis en Brumm kunne fly som en bie
men jeg ville ikke vært en bjørn, da
så da ville jeg ikke brydd meg, da
bjørner elsker honning, og jeg er en brummebjørn
så jeg bryr meg så jeg klatrer dit
jeg er så rumlete i magen
tid for noe...
For noe... søtt...
Å spise!
Hvis jeg bare ikke...
Det jeg ville gjøre...
Og alt kommer av, antar jeg,-
- å like honning så godt.
Huff da!
Ole Brumm krabbet ut av gulltornebusken,-
- børstet tornene av nesen og begynte å tenke igjen.
Tenk, tenk, tenk.
Personen han tenkte på, var...
- Ole Brumm? - Nei, Kristoffer Robin.
Kristoffer Robin bodde i en annen del av skogen,-
- hvor han var nær vennene sine og kunne hjelpe dem.
På denne sommerdagen hadde triste, gamle Tussi,-
- stoppet med sagmugg, mistet halen sin igjen.
- Tussi, dette gjør ikke vondt. - Gjør aldri det.
Sånn. Satte jeg halen din godt på, Tussi?
Spiller ingen rolle. Mister den sikkert uansett.
Jeg er av den formening at Tussis hale-
- burde plasseres en anelse til høyre.
Hvis du hadde spurt meg, ville jeg sagt den er en smule...
For langt sør.
Nei, nei. Nord, kjære.
Smil da, Tussi. Ikke vær så lei deg.
Sving på den.
- Den virket. - Hurra!
Takk. Det er ikke rare halen, men jeg er litt knyttet til den.
- God morgen, Kristoffer Robin. - God morgen, Ole Brumm.
- God morgen, Brumm. - God morgen.
Hvis det er en god morgen, noe jeg tviler på.
Hva ser du etter?
Jeg sa til meg selv da jeg gikk og funderte,-
- om du har noe sånt som en...
Noe sånt, Kristoffer, som en ballong i nærheten.
Hva trenger du en ballong til?
- Honning. - Du får ikke honning med en ballong.
- Jo da. - Hvordan?
Jeg skal fly som en bie-
- opp til honningtreet. Skjønner?
Men vent litt. Du lurer ikke biene sånn.
Du skal få se.
Kan du være så snill-
- å taue meg til et gjørmested jeg vet om?
Så Kristoffer Robin tauet Ole Brumm-
- til et veldig gjørmete sted.
Og Brumm rullet og rullet til han var svart over hele seg.
Sånn.
Er ikke dette en god forkledning?
Hva skal du liksom være?
Jeg er en liten, svart regnsky, selvsagt.
Dumme, gamle bjørn.
Kan du sikte meg mot biene, er du snill?
Forsiktig, Brumm. Hold deg fast.
Ja.
- Fire. - Ja.
Tre. To. En!
jeg er en liten, svart regnsky
svevende under et honningtre
jeg er bare en liten, svart regnsky
ikke bry dere om lille meg
alle vet jo at en regnsky
aldri spiser honning i det hele tatt
jeg svever bare rundt
over bakken
og lurer på hvor jeg vil dryppe
Kristoffer Robin.
Jeg tror biene M-I-S-T-E-N-K-E-R noe.
De tror du er på jakt etter honning.
Det kan være det. Man vet aldri med bier.
Jeg er bare en liten, svart regnsky
Svevende under et honningtre
Kristoffer Robin.
Jeg tror det kunne hjelpe denne dekkoperasjonen-
- hvis du slo opp paraplyen og sa:
- "Tut, tut. Det blir regn." - Tut, tut. Det blir regn.
Kristoffer Robin, jeg har tatt en veldig viktig avgjørelse.
Dette er ikke riktig type bier.
Unnskyld meg, bier.
Kristoffer Robin!
Huff da!
Jeg tror jeg skal komme ned.
Jeg tar imot deg, Brumm.
Fort! Skynd deg! Biene!
Hjelp! Kristoffer!
Kristoffer Robin,-
- man vet aldri med bier.
Brumm var ikke typen som gir opp så lett.
Når han bestemte seg for honning, holdt han seg til planen.
Honning rimer nesten på kanin, og kanin rimer på...
Sprett?
Jeg liker Sprett-
- fordi han bruker korte, enkle ord, som "hva med lunsj?".
Og "ta for deg, Brumm."
Brumm? Lunsj? Å nei, ikke igjen. Å nei! Å du store min!
Er det noen hjemme?
Jeg sa: "er det noen hjemme?"
Nei.
Huff da! Er det ingen her i det hele tatt?
- Ingen. - Det er noen her.
For noen må ha sagt "ingen".
Sprett, er ikke det deg?
- Nei. - Er ikke det Spretts stemme?
Jeg tror ikke det. Det er ikke meningen.
- Hallo, Sprett. - Hallo, Brumm.
Brumm!
For en hyggelig overraskelse.
Hva med lunsj?
Takk, Sprett.
Ta for deg, Brumm.
Vil du ha tørrmelk eller honning på brødet?
Ja takk, begge deler. Men ikke brød, takk.
Bare en liten porsjon, er du snill.
Vær så god.
Er det noe galt?
Jeg mente en større liten porsjon.
Kanskje det ville spare tid hvis du tok hele krukka.
Takk, Sprett.
Så Brumm spiste og spiste...
Til han endelig sa til Sprett, med en ganske klissen stemme...
Jeg må gå nå. Farvel, Sprett.
Farvel. Er du sikker på at du ikke vil ha mer?
Er det mer?
Nei, det er ikke det.
Jeg tenkte meg det.
Hjelp og huff da. Jeg sitter fast.
Å, kjære. Du store min!
Det er fordi du har spist for mye.
Det er fordi du ikke har en ytterdør som er stor nok.
Det nytter ikke. Bare én ting å gjøre. Jeg henter Kristoffer Robin.
Å, kjære!
Milde himmel!
Men er det ikke Brumm?
Hallo, Ugla.
Fin dag for å være ute og pusle, ikke sant?
Mon tro... Sitter du fast?
Nei.
Jeg bare hviler og tenker.
Og nynner for meg selv.
Du, min herre, sitter fast.
En fastkilt bjørn i stor tranghet.
I ett ord, urokkelig.
Denne situasjonen krever tydeligvis en ekspert.
Ringte noen etter en utgravingsekspert?
Jeg står ikke i katalogen, men står til tjeneste.
Muldvarp er navnet. Her er kortet mitt. Hva er problemet?
Ja. Det ser ut til at inngangen til Spretts bopel er utilkommelig.
For å være nøyaktig: Stengt.
Og du vil at jeg skal grave den ut?
Nettopp.
Den er der borte, min gode mann.
Det første jeg må gjøre, er å bli kvitt den bjørnen.
- Han ødelegger hele prosjektet. - Ikke si det, han er prosjektet.
Hardt gravearbeid. Kan treffe grunnfjell. Fare for ras. Risikabelt.
Trenger planker til forskaling. Stor jobb. To, tre dager.
Tre dager? Hva med lunsj?
Jeg går alltid hjem til lunsj. Dette blir til penger.
Hvor mye?
Gjør det for timebetaling pluss materialer.
Pluss overtid, pluss ti prosent.
- Og overslaget? - Kan ikke gi det. For risikabelt.
Hele greia er sprengt!
God idé. Vi sprenger. Sparer tid.
- Hvor mye? - Rundt sju dynamittkubber.
Nei, hvor mye koster det?
Ingen kostnadskonto. Jeg jobber for kontanter.
Tydeligvis. Men jeg ville tro...
Jeg kan ikke stå her og pludre, jeg har et stramt tidsskjema.
Tenk på det. Du har kortet mitt. Jeg står ikke i katalogen.
Æsj. Han er borte.
Han står ikke i katalogen, vet du.
Her kommer vi. Ikke vær redd.
Smil, Brumm. Vi kommer. Vi skal få deg ut.
Vel, kanskje.
Dumme, gamle bjørn. Her, gi meg poten din.
Det nytter ikke. Jeg sitter fast.
Hvis vi ikke kan dra deg ut, kan vi kanskje dytte deg tilbake.
Å nei! Ikke det! Å, du store min!
Å, kjære vene.
Når vi er så langt, er det synd å kaste det bort.
Brumm, det er bare én ting å gjøre. Vente til du blir tynn igjen.
Huff da! Hvor lang tid tar det?
Dager, uker, måneder. Hvem vet?
Å, kjære vene.
Jeg må se på det der i månedsvis.
Jeg kan like godt gjøre det beste ut av det.
Å nei! Der er det igjen!
Jeg snur det mot veggen.
Å, kjære vene.
Ja, en ramme.
Å nei, nei, nei.
Veldig fint.
Og litt farger.
Det har ikke den landlige, uformelle stilen.
Sånn, et jakttrofé.
Jeg vet hva som trengs.
Noe kiler.
Å, Brumm! Du ødela elgen min.
Brumm, Kengubarnet har en overraskelse.
- Blomster. - Kaprifolium.
Nei, Brumm, ikke spis dem. Lukt på dem.
Det er ikke verst. Slett ikke verst. Ganske fint, synes jeg.
Å nei. Vent!
Å nei! Hjelp!
Hvorfor ba jeg den bjørnen på lunsj?
Hvorfor, hvorfor, hvorfor?
Mens Brumms bunn satt fast på toppen av side 28,-
- satt toppen fast på bunnen av side 30.
Så begge endene ventet på å bli tynne igjen.
Dag etter dag,-
- natt etter ensomme natt.
Jeg lurer på hva som er til frokost.
Frokost.
Lunsj.
En matboks.
Det er det vitterlig.
Jeg jobber nattskift. Dette er midnattsmaten min.
Er ikke du den fastklemte bjørnen?
Jeg tror fortsatt jeg kan sprenge deg ut.
Hva slags mat er det i den matboksen?
La meg se.
Sommergresskar.
Laksesalat, bønner,-
- krydret vaniljesaus-
- og honning.
- Honning? - Honning? Å nei!
Kan du avse en liten snafslebit?
Du burde gjøre noe med den talefeilen.
- Takk, Muldvarp. - Nei, ikke det.
Nei, nei, nei, nei. Ikke en dråpe.
Sprett, jeg skulle ikke spise den. Jeg skulle bare smake på den.
Jeg skal smake for deg.
Den overlegne banditten konfiskerte honningen min.
Ikke mat bjørnen!
Jeg må stikke.
Står ikke i katalogen.
Det er jeg glad for.
Og så, en morgen,-
- da Sprett trodde han aldri kunne bruke ytterdøra igjen, skjedde det.
Han rikket seg! Hurra! Ristoffer Krobin!
Kristoffer Robin. Han kirret!
Han karret! Han kurret! I dag er dagen!
- hurra for deg - hurra for meg
hurra, hurra
Brumm er snart løs igjen
nå er tida inne for å vise
hva dietten gjorde for Brumm
vi sa pompøst han ville bli forløst det er det vi skal gjøre
han skal hales og han skal dras
og til sist forløses
vi skal ha tautrekking
for å åpne Spretts dør
tenk hiv-ing
tenk hoi-ing
og ut skal Brumm komme-ing
for hjerne over middel
har gjort Brumm slankere
hiv!
hoi!
- Der kommer han. - Svimlende sassafras.
Han seiler rett ut av boka!
Fort, bla om!
Sitter fast igjen.
Ikke vær redd, Brumm. Vi skal få deg ut.
Haster ikke. Ta den tida dere trenger.
bjørner elsker honning, og jeg er en brummebjørn
tid for noe søtt
Og så kommer vi til neste kapittel, hvor...
Men jeg er ikke ferdig.
Men, Brumm, du er med i neste kapittel.
- Hva skjer med meg? - La oss bla om og se.
En vakker dag-
- byttet østlig vind plass med vestlig vind,-
- og det forstyrret ting i hele Hundremeterskogen.
På denne vindfulle dagen dro Brumm til tenkestedet sitt.
Ja, og på veien lagde jeg en liten sang.
Og den går slik:
vinden blåser kraftig
trærne suser susende
løvet rasler raslende
så man kan trygt si
at det ser ut til å bli
det vil utvilsomt bli
det ser ut som en ganske vindfull dag i dag
det ser ut til å bli
det vil utvilsomt bli
det ser ut som en ganske vindfull dag i dag
Heldigvis lå Brumms tenkested på et beskyttet sted.
Han satte seg ned og prøvde å tenke på noe.
Tenk, tenk, tenk.
Hva er i veien, unge mann? Har du hodepine?
Nei. Jeg bare tenkte.
Er det sant? På hva da?
Huff da! Du fikk meg til å glemme.
Hvis jeg var deg, ville jeg flykte herfra.
Hvorfor?
Fordi det er blåsbortdagen.
Blåsbortdagen?
Jeg tenker jeg skal ønske alle en god blåsbortdag.
Og jeg skal begynne med min gode venn Nasse Nøff.
Nasse Nøff bodde midt inne i skogen-
- i et stort hus midt i et bøketre.
Nasse Nøff var veldig glad i huset.
Ja!
Oi! Du skjønner, det har vært i familiens eie en god stund.
Det tilhørte bestefaren min.
Det er hans navn der oppe.
Inntrengere Vil, det er forkortelse for Inntrengere Villiam.
Inntrengere Villiam?
Ja. Og bestemor...
Hun kalte ham IV. Det er enda kortere.
Ja, ja. Og på denne forblåste dagen-
- ga vinden deg litt hodebry.
Du har vært her før. Jeg har ikke noe imot bladene som drar.
Det er bladene som kommer.
God blåsbortdag, Nøff.
Den er ikke... veldig god... for meg!
Hvor skal du?
Det er det jeg spør meg selv om. Hvor?
Brumm!
Hva tror du at du vil svare deg selv?
Jeg nøster meg opp.
Det var nære på.
Hold deg fast, Nøff.
Å, kjære vene.
Se, mamma. Se!
En drage!
Å, du store min! Det er Nasse Nøff!
God blåsbortdag, Kengu. God blåsbortdag, Kengubarnet.
Kan jeg fly Nøff, Brumm?
Å, kjære vene.
Sånn. Det burde stå imot det meste.
Hjelp! Kan noen redde meg?
God blåsbortdag, Tussi!
Takk for at du så meg.
Huff da!
For en forfriskende dag for innhøsting.
God blåsbortdag, Sprett!
Brumm! Stopp! Gå tilbake! Å nei!
Å ja!
Neste gang håper jeg han blåser ut i kålrabiåkeren.
Hvem? Hvem? Hvem er det?
Det er meg. Kan jeg komme inn?
Vel, det må jeg si...
Noen har klistret Nasse Nøff på vinduet mitt.
Vel, vel. Brumm også!
Det var litt av en overraskelse.
Kom inn og slå dere...
Ned.
Har jeg rett hvis jeg antar at det blåser ute?
Ja, min herre, Ugla. Det blåser veldig, veldig mye ute.
Å ja, det minner meg på noe. God blåsbortdag, Ugla.
Min gode mann, jeg ville ikke gå så langt som å kalle det blåsbortdag!
Bare en forsiktig vår-vestavind.
Unnskyld meg, Ugla, men...
Er det honning i den krukka?
Ja, selvsagt. Ta for deg. Som jeg sa,-
- det er bare en mild vår-vestavind sammenlignet med storvinden i 67.
Eller var det i 76?
Spiller ingen rolle. Jeg husker den store blåsten godt.
Jeg husker nok denne også.
Det var året min tante Clara dro for å besøke sin kusine.
Kusinen hennes var ikke bare talentfull på klokkespillet,-
- men fordi hun var tårnugle,-
- var hun sopran i London-operaen.
Takk, Nøff.
Øvingen hennes irriterte tante så mye-
- at hun la et måkeegg ved en feiltakelse.
Å, kjære vene.
Vel, det må jeg si... Noen har...
Brumm, gjorde du det?
Jeg tror ikke det.
Så snart Kristoffer Robin hørte om katastrofen,-
- skyndte han seg til åstedet for Uglas ulykke.
Så synd, Ugla. Jeg tror ikke vi kan fikse det.
Spør du meg, sier jeg at når et hus ser ut som det,-
- er det på tide å finne et nytt.
Det er en god idé, Tussi.
Kan ta en dag eller to, men jeg skal finne et nytt.
Bra. Da har jeg tid til å fortelle om onkel Clyde,-
- en veldig uavhengig tårnugle. Ga blaffen i tradisjoner.
Han ble forelsket i en katt-
- og dro til sjøs i en vakker, ertegrønn båt.
Ugla snakket fra side 41 til side 62.
Og på side 62 ble den forblåste dagen til en forblåst natt.
For Brumm var dette en angstfylt natt,-
- full av angstfulle lyder.
Og én av lydene var en lyd ingen hadde hørt før.
Er det deg, Nøff?
Fortell meg om det i morgen, Tussi.
Kom inn, Kristoffer Robin.
Fordi Brumm var en bjørn med en liten hjerne,-
- bestemte han seg for å invitere lyden inn.
Hallo, der ute!
Jeg håper ingen svarer.
Hallo! Jeg er Tigergutt!
Du skremte meg.
Klart jeg gjorde! Alle blir skremt av tigergutter!
- Hvem er du? - Jeg er Brumm.
Brumm! Ja visst!
- Hva er en Brumm? - Du sitter på en.
Gjør jeg? Hyggelig å se deg! Navnet er Tigergutt.
T, I, enkel "guh", E, R. Det blir Tigergutt.
Men hva er en tigergutt?
Vel, han ba om det!
tigergutter er fantastiske ting
toppen er gummi, og bunnen er fjær
de spretter, hopper og har det gøy
men det beste med tigergutter er at jeg er den eneste!
Hva er det der borte da?
Se. For et merkelig vesen.
Se på de små, stikkende øynene.
Og den meningsløse haka!
Og den ha-ha-latterlige stripete pyjamasen.
Ser ut som en annen Tigergutt.
Nei, det er det ikke. Jeg er den eneste Tigergutt.
Se når jeg skremmer stripene av den lurendreieren!
Er han borte?
Alt unntatt halen. Han er borte.
Du kan komme ut nå, Tigergutt.
Hei! Jeg er Tigergutt!
Du har sagt det.
Å? Sa jeg at jeg er sulten?
- Jeg tror ikke det. - Jeg sier det nå. Jeg er sulten.
Ikke på honning, håper jeg?
Honning! Jøye meg! Honning! Det er det tigergutter liker best!
Jeg var redd for det.
Hei!
Tigergutter liker ikke honning!
Men du sa du likte...
Det ekle, klissete stoffet passer best til heffalomper og vusler.
Mener du elefanter og røyskatter?
Det var det jeg sa. Heffalomper og vusler.
Vel, hva har heff... Lalla... Hva gjør de?
- Ikke mye. Stjeler honning. - Stjeler honning?
Jepp. Jeg må bompe videre nå. Vi snakkes.
tigergutter er fantastiske ting
toppen er gummi, og bunnen er fjær
de spretter, hopper og har det gøy
men det beste med tigergutter er at jeg er den eneste
Hvis det Tigergutt sa, var sant-
- og det virkelig var heffalomper og vusler i nærheten,-
- da var det bare én ting å gjøre.
Ta drastiske forholdsregler for å beskytte honningen.
Å, hei.
Gjett om jeg er glad for å se deg.
Det er vennligere med to.
Du går den veien,-
- så går jeg denne veien.
Du så ikke noe, gjorde du vel?
Ikke jeg heller.
Nå ble den forblåste natten til en veldig regntung natt.
Og Brumm holdt sin ensomme vakt, time etter time etter time.
Helt til...
Brumm sovnet og begynte å drømme.
heffalomper og vusler
stjeler honning
vær på vakt, vær på vakt
de er svarte, brune, opp, ned
de er inne, ute, overalt
de er fjernt, nært, borte, her
de er raske, sleipe, uærlige
vær på vakt, vær på vakt
vær en veldig varsom bjørn
en heffalomp eller vussel er veldig forvirrøss
heffalompen eller vusselen er veldig slu
de kommer i enere og toere, men hvis de velger å gjøre det,
ser du at de multipliserer seg
de er utrolige, så det er best å være varsom
fordi de kommer i alle størrelser og former
hvis honning er det du liker, vil du se at de elsker det
fordi de sluker det du helst bruker
de er grønne, blå, rosa, hvite
runde, firkantede, et grusomt syn
de knyter seg i knuter
de finnes i striper og polkaprikker
vær varsom, vær varsom
vær en veldig varsom bjørn
de er utrolige
så vær på vakt
fordi de kommer i alle størrelser og former
hvis honning er det du liker, vil du se at de elsker det
fordi de sluker alt det du bruker
de er svarte, brune, opp, ned
de er inne, ute, overalt
de er fjernt, nært, borte, her
de er raske, slue, uærlige
vær på vakt, vær på vakt, vær på vakt
Regner det der inne? Det regner her ute også.
Det regnet faktisk i hele Hundremeterskogen.
Det var lyn og torden på side 71,-
- og på side 73 dukket det opp et skybrudd.
Det regnet, og det regnet, og det regnet.
regnet, regnet, regnet, kom ned, ned, ned
i rislende, raslende regnbyger
til elva krøp ut av sin seng
og opp i Nasse Nøffs
stakkars Nøff var redd
en ganske berettiget frykt
og i sin desperasjon
skrev han en beskjed
Hjelp! N-N-Nøff (Meg).
han la den i en flaske
og den fløt ut av syne
og regnet, regnet, regnet kom ned, ned, ned
så Nasse Nøff måtte øse
han visste ikke på sin stol
at han seilte mens han øste
og regnet, regnet, regnet kom ned, ned, ned
og flommen steg opp, opp, øvre
Brumm ble også tatt og tenkte der han satt
jeg må redde middagen min
ti honningkrukker berget han
nok til å stagge sulten sin
men mens han spiste middagen
spiste elven Brumm
og vannet virvlet og kastet ham
i en honningkrukkekano
regnet, regnet, regnet kom ned, ned, ned...
Hundremeterskogen ble mer og mer oversvømt.
Men vannet nådde ikke Kristoffer Robins hus,-
- så der samlet alle seg.
Alle var veldig spente.
Men midt i spenningen-
- fortsatte Tussi sin standhaftige jakt på nytt hus til Ugla.
Der er et hus. Koselig hytte, fin beliggenhet.
Litt fuktig for Ugla.
Imens gjorde Kengubarnet en viktig oppdagelse.
Se, jeg fant en flaske. Og det er noe i den også.
Det er en beskjed. Det står:
"Hjelp! N-N-Nøff (Meg)."
Ugla, fly bort til Nasse Nøff, og si at vi skal lage redningsaksjon.
Redningsaksjon? Ja. Selvsagt.
Så Ugla fløy ut over elva,-
- og snart så han to ørsmå prikker under seg.
Én var lille Nasse Nøff, fanget i virvelstrømmen.
Den andre var Brumm, som prøvde å få honningen ut av krukka.
Ugla, jeg mener ikke å klage, men jeg er redd. Jeg er redd.
Så, så, Nasse Nøff. Opp med hodet. Man planlegger en redningsaksjon.
Vær modig, lille Nøff.
Det er vanskelig å være modig når man er et så lite dyr.
Man må tenke på noe annet enn sine uheldige omstendigheter.
Jeg skal fortelle deg en morsom anekdote.
Den er om en fjern slektning av meg-
- som ble så redd under en oversvømmelse...
Unnskyld meg, men vi nærmer oss en foss...
En veldig stor foss.
Vennligst ikke avbryt meg.
Der er du, Brumm. For å fortsette historien...
Se, der er Brumm! Her borte, Brumm!
Hallo, Kristoffer Robin.
Brumm, takk og pris at du er i sikkerhet. Har du sett Nasse Nøff?
Unnskyld meg. Jeg har.
Jeg mener, her er jeg.
- Brumm, du reddet Nasse Nøff. - Gjorde jeg?
Ja, og det var veldig modig gjort.
Var det?
- Du er en helt. - Er jeg?
Så snart flommen er over, skal du feires med en heltefest.
Hør etter, alle sammen.
Denne festen er en heltefest på grunn av noe noen gjorde.
Og den noen er...
- Jeg fant det. - Fant hva, Tussi?
Hus til Ugla.
Virkelig godt gjort, Tussi.
Er det ikke fantastisk? Hvor er det, Tussi?
Hvis dere blir med meg, skal jeg vise dere det.
Så alle fulgte etter Tussi.
Så, til alles forbauselse, stoppet Tussi rett foran...
Nasse Nøffs hus?
Hvorfor stopper du her?
Her er det. Uglas nye hus.
Å, kjære vene. Du gode min tid.
Å, kjære vene. Du gode min tid, også.
Navnet står der og alt.
G-U-L. Det blir Ugla.
Velsigne min sjel. Det blir det.
Vel, hva syns du?
Det er et fint hus, Tussi, men...
Det er et flott hus, Tussi, men det er...
Det er det beste huset i hele verden.
Si at det er ditt hus, Nøff.
Nei, Brumm.
Dette huset tilhører vår gode venn...
Ugla.
Men, Nasse, hvor skal du bo?
Vel, jeg...
Jeg skal vel bo...
Jeg antar jeg skal bo...
Hos meg. Du skal bo hos meg, skal du ikke, Nasse?
Hos deg? Takk, Brumm.
Selvsagt vil jeg det.
Nøff, det var en veldig fin ting du gjorde.
En heroisk ting.
Kristoffer Robin,-
- kan du gjøre en enheltsfest til en toheltsfest?
Selvsagt kan vi det.
Dumme, gamle bjørn.
Og sånn ble Brumm en helt for å redde Nasse Nøff,-
- og Nasse Nøff ble en helt for å gi Ugla huset sitt.
vi glemmer aldri vår helt i vannet
vår snartenkte, ikke-synkende Brumm
og Nasse Nøff som var som best,
for han hjalp den som trengte det mest.
de er dagens helter begge to
så vi sier hipp, hipp, Brumm-ra
for Nasse Nøff og Brumm
Nasse Nøff og Brumm vi hilser...
Hva er all den bompingen og syngingen og tåpelige påfunn?
og storsinn
hipp, hipp, Brumm-ra!
hipp, Hipp, Brumm-ra for Ole Brumm!
Og Nasse Nøff!
Jeg liker bomping. Var ikke det gøy, Nasse Nøff?
Ja, Brumm. Men det beste er når det slutter.
I neste kapittel skjer det ganske mye bomping.
Gjør det?
Jeg husket akkurat noe jeg glemte å gjøre i går-
- og ikke kan gjøre i morgen.
Så jeg bør virkelig gjøre det nå. Farvel, Brumm.
Farvel, Nasse Nøff. Er neste kapittel bare om meg?
Nei, det er mest om Tigergutt.
Huff da!
Men du er med.
Bra. Hva skal jeg gjøre?
Vel, Brumm. Du skal sitte på tenkestedet.
Og tenke som vanlig.
Tenk, tenk, tenk.
Og mens han tenkte, som lyn fra klar himmel...
Hei, Brumm. Jeg er Tigergutt.
T, I, enkel "guh", E, R. Det blir Tigergutt.
Ja, jeg vet det.
Du har bompet meg før.
Har jeg?
Ja. Jeg kjenner deg igjen. Du er han som er stappet med vatt.
- Ja, og du sitter på den. - Godt er det også.
Jeg må stikke. Må bompe litt. HDBSL. Ha det bra så lenge.
Der drar Tigergutt-
- for å bompe på vennene hans når de minst aner det.
Hallo, Nasse Nøff. Jeg er Tigergutt.
Tigergutt, du skremte meg.
Nå da. Det var bare en av mine små bomper.
Var det? Takk, Tigergutt.
Ja. Jeg sparer min beste bomp til gamle Langøre.
Tudelu.
Sånn, det skulle holde.
Å nei! Stopp!
Hallo, Sprett. Jeg er Tigergutt. T, I, enkel "guh"...
Nei! Ikke stav det.
Kjære deg. Bare... se på min vakre hage.
Huff! Rotete, ikke sant?
Rotete? Den er ødelagt. Den er ødelagt, Tigergutt.
Kan du ikke kutte ut bompingen?
Hvorfor? Det er det tigergutter kan best.
tigergutter er fantastiske ting
toppen er gummi, og bunnen er fjær
de spretter, hopper og har det gøy
men det beste med tigergutter er at jeg er den eneste!
PROTESTMØTE I DAG!
Kom til ro! Jeg syns Tigergutt er blitt så bompete-
- at vi bør gi ham en lærepenge.
Uansett hvor godt vi liker ham,-
- kan man ikke benekte at han bomper for mye.
Unnskyld meg, Sprett,-
- men hvis vi kan finne en måte å avbompe Tigergutt på,-
- så ville vel det vært en god idé?
Nettopp det jeg mener. Hva syns du, Brumm?
Brumm!
Har du ikke lyttet til Sprett?
Jeg lyttet, men jeg hadde litt vatt i øret mitt.
Kan du gjenta det, er du snill?
Vel, hvor skal jeg begynne?
Fra det øyeblikket vatten havnet i øret mitt.
Når var det?
Jeg vet ikke. Jeg kunne ikke høre skikkelig.
Brumm! Vi snakket om en måte å avbompe Tigergutt på.
Jeg har en utmerket idé.
Hør etter. Vi tar Tigergutt med på en lang tur, ikke sant?
Et sted han aldri har vært før. Og så mister vi ham der!
- Mister ham? - Vi finner ham neste morgen.
Merk mine ord. Han blir en ydmyk Tigergutt. En liten, trist Tigergutt.
En Sprett-så-hyggelig-å-se-deg-Tigergutt
Det tar bompen ut av ham. Alle som er enig, si ja.
Ja. Brumm.
Her.
Bra. Bare bra. Forslag vedtatt.
TIGERGUTT TAS MED PÅ LANGTUR
Så det ble avtalt at de skulle begynne neste morgen.
Som tilfeldigvis var kald og tåkete.
Brumm hadde som vanlig med seg litt nistemat.
Da Tigergutt bompet lengre og lengre inn i tåka,-
- syntes Sprett at det var på tide å miste Tigergutt.
Nå har vi sjansen. Fort. Inn der. Gjem dere.
Tigergutt er mistet nå. Ikke sant, Sprett?
Han er mistet, Nasse Nøff.
Fine greier. Dette er kjempegøy.
Min utsøkte idé virket.
Nå drar vi hjem.
Bra. Nam, nam, det er tid for lunsj.
- Hallo! - Å du store min. Gjem dere.
Hallo!
Merkelig. De må ha gått seg bort.
Hallo!
Hallo, karer, hvor er dere?
- Hysj! - Jeg er hysjet.
Hvor i huleste er dere?
Hallo!
Sprett! Nøff!
Hvor er dere?
Hurra, vi klarte det.
Kom igjen, skynd dere. La oss dra hjemover.
Sprett var sikker på at alt gikk etter planen.
Og det så slik ut.
Men en stund senere, nederst på side 123...
Merkelig at alt ser likt ut i tåka.
- Han har rett. Samme sandhullet. - Jeg tror også det, Brumm.
Fint at jeg kjenner skogen så godt, ellers hadde vi gått oss bort. Kom.
Brumm var lei av å se det samme sandhullet.
Han mistenkte det for å følge etter dem.
Fordi uansett hvilken vei de gikk,-
- kom de alltid tilbake til det.
- Sprett? - Ja?
Hvordan har det seg at så snart vi ikke ser dette hullet,-
- prøver vi å finne det igjen? - Hva er det godt for?
Vel, vi prøver å dra hjem, men vi finner alltid dette hullet.
Så hvis vi ser etter dette hullet, kommer vi kanskje hjem.
Det høres ikke fornuftig ut.
Hvis vi går vekk fra hullet og så går tilbake til det,-
- så finner vi det selvsagt. Jeg skal bevise det. Vent her.
Så Brumm og Nasse Nøff ventet på Sprett i tåka.
Og de ventet og ventet.
Og ventet.
Hele tida tenkte Brumm på honningkrukkene hjemme.
Hva var det, Brumm?
Magen min rumlet.
Kom igjen, la oss dra hjem.
Men, Brumm, vet du veien?
Nei, men det står 12 honningkrukker i skapet mitt.
De har ropt på magen min.
Har de?
Ja, Nasse. Jeg hørte dem ikke før fordi Sprett bare snakket.
Jeg tror jeg vet hvor de ropte fra, så vi følger magen min.
De gikk av sted sammen. Lang tid gikk uten at Nøff sa noe,-
- slik at han ikke avbrøt Brumms honningkrukker.
Og sant nok, da tåka lettet,-
- og akkurat da Nasse Nøff begynte å kjenne seg igjen...
Hallo der, dere to. Hvor har dere vært?
Prøvd å finne veien hjem.
Brumm, jeg tror ikke Spretts utsøkte idé virket.
Hvor er gamle Langøre, forresten?
Han er fortsatt helt i tåka.
Overlat det til meg. Jeg skal bompe ham ut derfra.
HDBSL. Ha det bra så lenge.
Samtidig vandret Sprett fortsatt rundt i tåka.
Nå hadde han gått seg bort.
Og som om ikke det var nok, begynte han å innbille seg ting.
Hva er det?
Brumm?
Nasse Nøff?
Hjelp!
Hallo, Sprett.
Tigergutt! Men du skal ha gått deg bort.
Tigergutter går seg aldri bort, lille kanin.
Går seg aldri bort...
- Selvsagt ikke. - Å nei.
Kom, Sprett. La oss dra hjem. Hold deg fast.
De dro tilbake. Sprett var nå en ydmyket Sprett.
En bortkommet-og-funnet-Sprett.
En hvorfor-skjer-dette-meg-Sprett.
I neste kapittel, hvor snø har dekt Hundremeterskogen,-
- lærer Tigergutt at også bomping kan overdrives.
Kengubarnet ventet på at Tigergutt skulle leke med ham.
Mamma, når kommer Tigergutt?
Vær tålmodig, kjære. Han...
Her er jeg. Overrasket jeg deg, Kengubarnet?
Ja. Jeg liker overraskelser.
Hallo, fru Kengu, frue.
- Hallo, Tigergutt, kjære. - Hun kalte meg "kjære".
Kengu, er du klar for litt bomping?
Ja. Vi er gode bompere.
Ett øyeblikk, kjære.
Stå stille. Du er jammen bompete i dag.
Det er det kengubarn gjør bestest.
- Ha skjerfet på deg. - Ikke så stramt.
- Er genseren varm nok? - Ja, mor.
Kom da, Kengubarn. Vi stikker.
Tigergutt, Kengubarnet skal være hjemme til høneblunden sin.
Ikke vær redd, fru Kengu. Jeg skal passe på den lille tassen.
For en perfekt dag.
Fred og ro.
Og heldigvis ingen Tigergutt.
Se, se, se.
Jammen er det gamle Langøre!
Kan tigergutter gå på skøyter like flott som Sprett?
Kan tigergutter gå på skøyter? Det er det tigergutter gjør best.
Dette er vel ingen sak!
Å nei. Ikke ham.
Se opp. Jeg kan ikke...
- Det kan det ikke være. - Unna vei! Se opp!
Hvorfor må det skje med meg?
Hvorfor, hvorfor, hvorfor?
Tigergutt, gikk det bra?
Æsj! Tigergutter liker ikke skøyter.
Tigergutt og Kengubarnet gikk lengre inn i Hundremeterskogen.
De så etter noe tigergutter kan best.
Du kan vel klatre i trær, ikke sant, Tigergutt?
Klatre i trær? Det er det tigergutter kan best.
Men tigergutter klatrer ikke i trær. De bomper dem. Kom igjen!
Jeg bompet nesten rett ut av boka.
Bra bompet, ikke sant?
Hvordan ble dette treet så høyt?
Hva skjer nå?
Ikke sving deg i en tynn gren, den er altfor svak.
Den beste svingen får du i Tigergutts hale.
Hold opp, unge. Vær så snill.
S-L-U-T-T. Slutt. Du gynger hele skogen.
- Hva er i veien, Tigergutt? - Usj. Takk og pris.
Jeg ble bare sjøsyk av å... se for mye.
Vel, vi lar Tigergutt være i tretoppen en stund.
Fordi, nederst på neste side,-
- har Brumm sitt eget lille problem.
- Hva gjør du, Brumm? - Sporer opp noe.
- Sporer opp hva? - Det har jeg spurt meg selv om. Hva?
Hva tror du at du svarer?
Det vet jeg når jeg når det igjen.
Til å være en lite lur bjørn er du jammen smart.
Takk, Nasse Nøff. Aha!
Hva nå?
Noe veldig mystisk, Nøff.
Et helt nytt spor, ser du?
Og det så ut til å være det.
Der var sporene. De gikk sammen her-
- og ble blandet der.
Men for Brumm var det bare fire potemerker.
Nasse Nøff, hva det enn er som har lagd disse sporene,
har det nå fått selskap av en hva det nå er.
Ja, og alle går videre sammen.
Nasse Nøff, jeg ventet ikke akkurat besøk.
Ikke jeg heller, Brumm.
Så de gikk videre, litt nervøse nå,-
- i tilfelle dyrene foran dem var fiendtlig innstilt.
Hallo!
Se, Nasse Nøff. Det er noe i det treet der borte.
Er det et av de sintere dyrene?
Ja, det er en jagular.
Hva... hva gjør jagularer, Brumm?
Vel, jagularer sier alltid "hallo",-
- og når du ser opp, hopper de ned på deg.
Jeg ser ned, Brumm.
Hallo!
Hei, Tigergutt. Det er Brumm og Nasse Nøff.
Brumm! Nasse Nøff!
Det er bare Tigergutt og Kengubarnet. Kom igjen.
Hallo, Kengubarnet. Hva gjør du og Tigergutt der oppe?
Jeg har det bra, men Tigergutt sitter fast.
Hjelp meg, noen. Hent Kristoffer Robin.
Det tok ikke lang tid før det ble kjent at Tigergutt slet litt.
Hallo, Brumm og Nasse Nøff. Hva skjer?
Tigergutt og Kengubarnet er der oppe.
Å du store min. Kengubarnet, hvordan kom du dit?
Lett, mamma. Vi bompet opp.
Milde himmel. Vær forsiktig, kjære.
Jeg har det bra, mamma. Men Tigergutt sitter fast.
Så synd. Det er virkelig synd.
Nei, det er bra. Han kan ikke bompe noen der oppe.
Huff da! Vi må få ham ned på et vis.
Ned? Må vi det?
Kom igjen, alle sammen. Hold i hjørnet av frakken min.
Du først, Kengubarn. Hopp!
Ikke fall for fort, kjære.
Takk og pris.
Oi, det var gøy.
Kom igjen, Tigergutt. Det gjør ikke vondt. Hopp!
Din tur, Tigergutt. Hopp!
Hopp?
Tigergutter hopper ikke. De bomper.
Så bomp ned, da.
Ikke vær latterslig. Tigergutter bomper bare opp.
Du kan klatre ned, Tigergutt.
Men tigergutter kan ikke klatre ned, halene deres kommer i veien.
Hurra. Det avgjør saken. Hvis han ikke hopper eller klatrer ned,-
- må vi la ham være der for alltid.
For alltid? Hvis jeg kommer ut av dette,-
- skal jeg love aldri å bompe mer. Aldri.
Jeg hørte det. Han lovte. Hørte du at han lovte?
Jeg hørte ham. Du hørte ham, ikke sant?
Vel, Tigergutt, bompingen har stelt i stand bråk denne gangen.
Hvem er du, forresten?
Jeg er fortelleren.
Men i herrens navn, fortell meg ned herfra.
Ja vel. Hold deg fast.
- Du kan slippe nå, Tigergutt. - Aldri.
Men se selv, da. Det er helt trygt.
Hva sa jeg, Tigergutt? Kom igjen.
Gode, gamle faste grunn.
Jeg er så lykkelig at jeg har lyst til å bompe.
Du lovte.
Jeg gjorde det, gjorde jeg ikke?
Mener du at jeg aldri kan bompe?
- Aldri! - Aldri?
Ikke engang ett-
- bittelite bomp?
Ikke engang et snev av et bomp.
Stakkars liten.
Det var leit.
Kristoffer Robin, jeg liker den bompete Tigergutt best.
- Jeg også, Kengubarn. - Jeg også.
- Selvsagt. Det gjør vi alle.
Er du ikke enig, Sprett?
Vel, Sprett?
Det er... Det jeg mener...
Vel?
Ok, da. Jeg liker vel den gamle Tigergutt bedre, jeg også.
Hurra! Mener du at jeg kan få bompingen tilbake?
Kom igjen, Sprett. Nå skal vi bompe!
Milde himmel. Skal jeg bompe?
Ja visst. Du har føtter til det.
- Har jeg? - Ja. Prøv det.
Da føler du deg helt topp!
Ja visst gjør jeg det!
Kom igjen, alle sammen. Bomp!
tigergutter er fantastiske ting
toppen er av gummi, og bunnen er av fjær
de spretter, hopper og har det gøy
men det mest fantastiske med tigergutter er at jeg er den eneste
Så kommer vi til siste kapittel. Da er Kristoffer Robin og Brumm-
- på det magiske stedet, og vi tar farvel.
Farvel? Kan vi ikke gå tilbake til side 1 og gjøre det på nytt?
Beklager, Brumm, men alle historier har en slutt.
Huff da!
Ja, tida var inne til sist.
Kristoffer Robin skulle reise bort på skole.
Ingen andre i skogen visste hvorfor, eller hvor han skulle.
Alt de visste, var at det var noe med to ganger.
Og hvordan man lager ting som heter ABC-er.
Og hvor et sted kalt Brasil er.
Brumm? Hva liker du best å gjøre?
Det jeg liker best er å besøke deg, og du som sier:
"Hva med en smakebit honning?"
Jeg liker det, jeg også.
Men det jeg liker best, er ikke å gjøre ingenting.
Hvordan gjør man ingenting?
Det er når voksne spør: "Hva skal du gjøre?"
Og du sier: "Ingenting." Så går du ut og gjør det.
Jeg liker det. La oss gjøre det hele tida.
Vet du hva? Jeg skal ikke gjøre ingenting lenger.
Mener du aldri?
Vel, ikke så mye.
Brumm, når jeg er borte og gjør ingenting,-
- vil du komme opp hit noen ganger?
Mener du alene? Bare meg?
Ja. Og Brumm, kan du love ikke å glemme meg?
- Aldri? - Det skal jeg ikke. Jeg lover.
Ikke engang når jeg er hundre?
Hvor gammel skal jeg være da?
99.
Dumme, gamle bjørn.
Hvor de enn går, og hva som enn skjer med dem på veien,-
- på det magiske stedet på toppen av skogen-
- sitter alltid en liten bjørn og venter.